Еми Лоуел
Из „На гости вечер“

Превод от английски: Цветан Стоянов, —

chitanka.info

Кафето.

Те седяха край кафените чаши,

ту някой пусне бучка захар,

ту някой бръкне с лъжичка.

Видях ги като кръг от духове,

които сипват мрак от хубав порцелан

и меко протестират срещу моята грубост

да съм жива.

Разговорът.

Те вземаха душите на мъртвите

и си ги закачаха за украшение.

Техните копчета за ръкавели, брошките им

бяха скъпоценности, изровени от гроба.

Те бяха призраци, витаещи в неземни мисли,

и аз поисках от слугата един зелен ликьор,

за да се доближи до мен и да получа

успокоение от близостта на нещо живо.

Единадесет часа.

Външната врата бе тежка и солидна,

тя затвори зад гърба ми призрачния дом.

Аз стъпвах здраво по паважа,

за да го чувствувам под себе си.

Прекарах ръка по парапета

и го разклатих и натиснах с длан

острите пръчки.

Болката ме ободри,

аз отново и отново ги натисках,

докато потече кръв.

Когато се събудих през нощта,

се засмях на раните си,

защото само живото месо изпитва болка.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.